Když to nedokážu, tak...
Zabijou tě. Máš deset minut.
Ve 22.01 jedu do nemocnice...
a zastřelím tvoji mámu.
- A nepředstírej lhostejnost. - Já nemůžu.
- Nemůžu. - O čem to mluvíš?
Ale můžeš. No tak.
Když to udělám, připravím o život další lidi.
Nemáš na výběr, Maxi. To tě možná uklidní.
- Jak dlouho to děláš? - Proč?
Kdyby se mě zeptali.
- Šest let v soukromým sektoru. - Dobře, šest let.
Nějaký výhody? Pojištění? Penze?
Ne. Ani nemocenská. Neprotahuj to a běž.
- Jo? Stůj. - Počkej.
Kdo je to?
Zaznamenej čas.
V pořádku, je čistej.
- Co chceš? - Co chci?
Jdu za Felixem. Něco pro mě má.
Neznám žádnýho Felixe.
Řekni mu...
Vince... Že je tu Vincent.
Jsem Vincent.
Rozumím.
Pusť ho. Běž.
Detektiv Richard Weidner, policie L.A., oddělení narkotik.
Detektiv Ray Fanning,
- policie L.A., narkotika. - Agent Frank Pedrosa.
Díky za Váš čas, Franku.
Není zač. Jak můžu pomoct?
Proč chcete znát náš případ?
- Dělo se dnes něco neobvyklýho? - Jako co?
Co souvisí s vraždou nebo vraždami...
ve Wilshire Central nebo v západním Hollywoodu?
Na západní frontě klid.
Někdo spí. Někdo je vzhůru.
Jezdí v autech, v taxících.
Sledujeme i pohyb ve vzduchu.
- Proč se zajímáte o náš případ? - Protože...
Máme dvě těla.
Může to být náhoda. Ale nevypadá to.
- Máme právníka a jeho klienta... - Rozbitá střecha.
Rozbitá střecha.
- Můžete to přiblížit? - Co?
Tohle.
- Podívejte. - Co je to?
Jo. 5Q49974.
5Q49974.
Myslel jsem, že jsi vyšší.
Takže, Vincente...
- Jak se jmenují? - Ramone Ayala a Clarke.
Ramone Ayala a Clarke byli dnes zavražděni?
- Oba? - Sylvester Clarke určitě.
- Ramone nevím. - Mám dalšího.
Daniel Baker ze South Central, Leimert Park.
To jsou tři.
- Jací tři? - Svědci.
"Vincent se schází se svými lidmi v Culiacánu nebo Cartageně.
Ale ne s tebou." Dobře.
Teď jsi tady.
Proč?
Přišel jsem o věci.
O seznam.
Pozorně mě poslouchej.
Zvláštní skupiny vytvořily seznam dedos.
- Dedos? - Práskačů. Informátorů.
Odposlechy, software na rozpoznání hlasu,
sledování.
Ten seznam vytvořila hodně drahá kontrašpionáž.
Je to důležitý seznam. Nemyslíš?
A tys ho ztratil?
Jo.
Omlouvám se.
Promiň.
Omluva nám seznam nevrátí.
- Věříš na pohádky? - Ne.
- Věříš na Santa Clause? - Ne.
Ani já ne. Ale moje děti jo. Jsou ještě malé.
Ale víš, koho mají radši než Santa Clause? Jeho pomocníka...
jménem Pedro el Negro. Černý Petr. Jo.
Je to stará mexická pohádka, jak měl Santa Claus...
tolik práce s hlídáním hodných dětí,
že musel najmout někoho, kdo pohlídá ty zlobivé.
Tak najal Pedra.
Santa Claus mu dal seznam...
se jmény zlobivých dětí.
A Pedro je každý večer kontroloval.
A dětem, které zlobily...
a nemodlily se,
dal Pedro na okno oslíka.
Malýho oslíka.
Pak se vrátil. A když děti pořád zlobily,
Pedro je odnesl...
a už je nikdo nespatřil.
Kdybych byl Santa Claus a ty Pedro,
jak by se asi hodný Santa Claus cítil,
kdyby k němu Pedro přišel a řekl: "Ztratil jsem seznam"?
Jak si, kurva, myslíš, že by se rozčílil?
Řekni, Vincente.
Co myslíš?
Co?
Myslím...
Myslím, že bys měl říct tomu za mnou,
ať schová tu bouchačku.
Cože?
Myslím, že bys měl říct tomu za mnou, ať schová tu bouchačku,
nebo mu ji seberu a umlátím ho s ní.
Pověsili se na mě.
- Federálové? - Nevím, to mi řekni ty.
Proto jsem ten seznam zahodil.
Všechny materiály.
Abych uchránil...
tvůj vznešenej zadek.
Myslíš, že se mi tady líbí?
Hele,
sem tam se to posere.
Musíme si s tím poradit. Přizpůsobit se.
Darwin. I Ching.
- Už...? - Tlusťoch, chlápek z ateliéru,
jazzman.
Zbývají dva.
Dokončíš to?
Kdy jsem to...
za šest let nedokončil?
Že je tu Vincent.
Jsem Vincent.
Že je tu Vincent.
Jsem Vincent.
Že je tu Vincent.
Jsem Vincent.
- Že je tu Vincent. - Vincent?
- Tak to slyším. - Jsem Vincent.
Tvý poslední dva.
Mimochodem, jako výraz uznání,
ti nabízím slevu.
Na všechny moje služby, 25 procent.
- To je šlechetný. - Dobře, tak 35.
A mimochodem,
Daniel se ti omlouvá.
Zajímavý.
Jeď do Feveru.
Kdyby něco,
tak ho zlikviduj.
- Pošli mi jeho licenci. - Dobře?
- Dobře. - Na mobil.
Ne, počkám.
Hej, nesedí v tom taxíku ještě někdo?
Přálo ti štěstí, žes odtamtud vyšel.
Jo, udělal jsem dojem.
6. ulice u Alexandrie, klub Fever. Znáš to?
Najděte svědka jménem Peter Lim. Odvezte ho do bezpečí.
- L.A. 101 volá hlídky. - Jo.
Černoch střední postavy.
Zásahová jednotka provede akci.
- Určitě? - Nevyplašte ho.
Chci vzdušnou posilu ve výšce 1500 stop.
Díky.
- Jak dlouho? - 12 minut.
Podle dispečinku taxislužby...
dělá taxikáře už 12 let.
- No a? - Chcete mi říct,
že se z toho chlapa z ničeho nic...
stane super vrah?
A co dělá, zmáčkne je mezi jízdama?
Ne, skutečný řidič je už v kanále.
Ten, co vyšel ven, vypadá jako tenhle.
- Vybral si sobě podobnýho řidiče. - Já nevím.
Já vím. Zee?
Soukromé ochranky pracují pro kartely...
z Kolumbie, Ruska, Mexika.
Najímají bývalé agenty speciálních sil, Stasi a KGB.
Cvičený ostrý chlapíci, co dokáží vypadat třeba jako taxikář.
Co chcete dělat?
Sejmout ho. Zachránit našeho svědka.
Co když se mýlí?
Mají chlápka, co si říká Vincent.
- Byl u těch zločinců. - Tady jde o něco jinýho.
Rayi, nejde. Myslel jsem, že jo, ale ne.
Je to jejich míč a jejich hra. Nic pro nás.
- Nic pro tebe. - Přesně tak.
Je pozdě. Jedu domů. Víš, kolik je hodin?
Už našli Petera Lima?
Sheila mluví s manželkou. Asi je ve Feveru.
6. a Alexandria. Jeď.
L.A. 101 volá L.A. 103, L.A. 105, L.A. 108.
Svědek je v klubu Fever na rohu 6. a Alexandrie.
Směřuje tam Vincent.
Zásahový tým se postará o Vincenta.
První jednotka zajistí svědka Petera Lima. Odveze ho.
L.A. 105 volá L.A. 101. Rozumíme.
- Zavoláš jí? - Komu?
Tvojí známý, co ti dala svou vizitku.
- Já nevím. Možná jo, možná ne. - Cože?
Zavolej jí.
Život je krátkej. Uplyne jako den.
Jestli se z toho dostaneme živý, měl bys jí zavolat.
To je můj názor.
Stejně...
Támhle je. Šlápni na to.
Jdeme na to.
Sedí u stolu u zadních dveří.
Wilku, doprava. Briane, ke dveřím.
Střílejte najisto. Kryjte si záda.
Policie L.A.
Půjdeš pět metrů dopředu a metr vlevo.
Zkusíš utýct a odnesou to nevinný. Jasný?
Tamhle je Lim. Druhý box zleva. Dostaňte ho pryč.
Uprostřed parketu. Ani hnout, Vincente!
FBI! FBI! Ruce vzhůru!
Ruce vzhůru, Vincente!
- Ani hnout! Ruce vzhůru! - FBI. Kde je Peter Lim?
FBI! Ruce vzhůru!
Zahoď to!
- Ani hnout! - Ani hnout! FBI!
- Já nejsem Vincent. - FBI!
Nemiřte na mě! Nejsem...
Pedrosa to dostal. Volejte záchranku.
Ne, ne! Počkejte!
Hej! Stůjte. Jsem detektiv Fanning.
Já jsem Max! Jsem jen obyčejnej taxikář!
Já vím. Dostanu tě odsud. Jsem od policie. Jdeme.
- Jak jste mě našel? - Nic se ti nestane.
Rychle. Rychle.
Budeš v pohodě.
- Jak jste mě našel? - Jsi v pohodě.
Dobrý. Dobrý.
Jdeme!
Jdeme.
Dělej! Jeď! Jeď!
Už tu chybí jen polská kavalerie.
Žiješ. Zachránil jsem ti život.
Poděkuješ mi? Ne. Jen mlčíš.
Řekneš něco? Mám vypadnout?
Vypadni.
- Musels zabít Fanninga? - Kdo je, sakra, Fanning?
Ten polda.
Proč jsi ho zabil?
Určitě měl rodinu. Děcka budou bez táty.
Věřil mi.
Měl jsem ho ušetřit, protože ti věřil.
- Proto ne. - Proto jo.
Jo, proto. Co je na tom?
- Živím se tím. - To je živobytí.
- Jeď do centra. - Do jakýho centra?
Umíš počítat? Mám jich sejmout 5. Sejmul jsem 4.
Proč jsi mě nezabil a nevzal sis jinýho taxikáře?
Protože jsi dobrej. Jedeme v tom spolu.
Zkřížený osudy. Kosmická náhoda.
- Blbě kecáš. - Tak já kecám?
Ty jsi na to expert. Lžeš sám sobě,
že odklízím odpad a zabíjím ty špatný.
- Tos říkal. - Ty mi věříš?
- Tak co provedli? - Co já vím?
Pro mě jsou to svědci obžaloby.
Asi federální obžaloba někoho,
kdo nechce bejt obžalovanej.
Tak to je ten důvod?
Žádnej důvod není.
K životu ani smrti není dobrej ani špatnej důvod.
Co jsi pak ty?
Jsem nedůležitej.
Smiř se s tím.
Miliony galaxií se stovkami milionů hvězd...
a jedna malá tečka.
To jsme my. Ztraceni ve vesmíru.
Polda, ty, já,
kdo si toho všimne?
Jakej ty vlastně jsi?
Jako v čem?
Kdyby ti někdo dal bouchačku k hlavě a řekl:
"Řekni mi, co je s tímhle člověkem,
nebo tě zabiju.
Co se mu honí hlavou? Co si myslí?"
Nedokázal bys to, že jo?
Zabili by tě,
protože nevíš, co si někdo myslí.
Jsi přízemní. Hodně přízemní.
Co jsi zač? Kluk vychovanej v dětským domově?
Co?
Normální vlastnosti, který by měl mít každej,
tobě...
chybí.
A proč jsi mě ještě nezabil?
Ze všech taxikářů v L.A. potkám Maxe, Sigmund Freud potkal doktora Rutha.
Odpověz.
Podívej se pravdě do očí.
Ubrousky, čistej taxík, jednou firma s limuzínama.
- Kolik máš našetřeno? - Do toho ti nic není.
Jednou? "Jednou se mi splní sen"?
Jednou se probudíš a zjistíš, že se ti nesplnil.
Všechno tě minulo. Najednou jsi starej.
Nesplnilo se to.
A nikdy nesplní, protože jsi to stejně nechtěl udělat.
Utkví ti to v paměti, uvelebíš se ve svým křesle...
a po zbytek života se necháš hypnotizovat televizí.
Nemluv se mnou o vraždě.
Přitom jen stačilo zaplatit zálohu za limuzínu.
Nebo ta holka. Ani jí nedokážeš zavolat.
Proč, sakra, pořád děláš taxikáře?
Protože jsem to nikdy tak neviděl.
Měl jsem.
Zkoušel jsem to risknout, ale bylo to předem prohraný.
- Zpomal. - Musí to bejt perfektní.
Musí to bejt perfektní. Risk všechno zhatil.
Mohl jsem to udělat, kdy jsem chtěl.
Červená.
Ale víš, co?
Stejně na tom nezáleží. A na čem vlastně záleží?
V tomhle nicotným světě jsme všichni bezvýznamný.
Debilní The Twilight Zone.
Tvrdí agresivní sociopat na zadním sedadle.
Ale víš, co? Za to musím poděkovat.
Protože doteď jsem to tak neviděl.
Co na tom záleží? Nezáleží, vyser se na to.
Co můžeme ztratit?
- Zpomal. - Proč? Zastřelíš mě?
Zmáčkneš spoušť a zabiješ nás?
- Do toho, střílej. - Zpomal.
Zastřelíš mě? Zabiješ nás?
Tak mě zastřel. Co? Dělej.
- Zpomal! - Máš pravdu.
Víš, co, Vincente?
Jdi se vysrat!
- To bylo brilantní. - Tys nebyl připásanej?
Jedna-L-20, autonehoda na rohu Olympic a Figueroa.
Mám tu zraněného.
- Rozumím. - Pane, jste v pořádku? Co se stalo?
Měl jste autonehodu.
Záchranka je na cestě.
Rozumíte mi? Sedněte si a počkejte, ano?
O auto si nedělejte starost. Dají Vám nové.
Zhluboka dýchejte.
Ruce vzhůru.
Ruce vzhůru. Čelem k vozu. Klekněte si.
- Zatkněte mě. - Ruce za hlavu.
Zavřete mě. Věznice v L.A. je skvělá.
Ani hnout! Ruce za hlavu.
Žádám posily, mám podezřelého z vraždy.
- Polož tu zbraň! - Ruce dolů!
- Musím jít. - Polož tu zbraň!
Ani hnout! Odkdy je tohle vyjednávání?
Ruce k sobě. Drž je u sebe.
Jestli neodejdu, tak někoho zabijou.
Nasaď si želízka.
Jdu na 6. a Fig. Zavolej poldy.
- Dej to sem. - Hej! Sakra!
No tak!
No tak. Spoj se.
No tak. No tak. Zvedni to.
Zvedni to.
No tak, holka.
Dělej, zvedni to.
Kancelář prokurátora.
- Annie! - Ano.
Tady Max. Ten taxikář.
Poslouchejte, jo?
- Chlápek jménem Vincent... - Maxi.
Poslouchejte, Annie.
Voláte v docela nevhodnou dobu.
Poslouchejte, Annie.
Jde vás zabít chlápek jménem Vincent.
- Cože? - Jde Vás zabít!
Obhlížel si budovu, kde jste vysedala...
Maxi, jestli to má být vtip,
tak vůbec není k smíchu.
To není vtip. Annie, poslouchejte.
Najal ho Felix. Nebo lidi, pro který Felix dělal.
Felix Reyes-Torrena. Jak znáte můj případ?
Nechápu, co se děje.
Já jen vím, že už zabil svědky. Teď jde zabít Vás.
Když jsem Vás vyložil, nastoupil...
ke mně do auta.
Annie.
Annie, poslouchejte. Chci...
- Nechápu, co se děje. - Annie, poslouchejte, prosím.
Opusťte budovu, Annie.
- Odcházím z budovy. - Ne, ne, počkejte.
- Maxi. - Počkejte.
- Maxi. - Kde teď jste?
- Který patro? - Šestnácté.
Jsem v právnické knihovně.
Je dvě patra pod Vámi, v rohové kanceláři.
V mé kanceláři?
On neví, že tam jste. Zůstaňte tam a volejte 911.
Maxi, určitě je ve 14. patře?
Zůstaňte tam a zavolejte policii.
Maxi?
Vybitá baterie
Do prdele.
KNIHOVNA 16. PATRO
Maxi?
- Maxi. - Ví, že jste tam. Musíte...
Neslyším Vás. Haló?
Annie. Annie, poslouchejte.
Do prdele.
Annie. Annie!
Sakra.
911. Operátor.
V budově je muž, který se snaží...
Haló?
Nech ji.
Maxi?
Proč? Co chceš udělat?
Rychle.
Maxi!
- Bože. Felix Reyes-Torrena? - Jo. Setkal jsem se s ním.
Vy jste se s ním setkal? Jak?
Já nevím. Když jsem Vás vyložil, měl jsem zákazníka.
- Říkal, že je Vincent. - Vincent?
- Počkejte, počkejte. - To je na ulici.
Tudy. Rychle.
Držte se. Držte se.
- Co budeme dělat? - Počkejte, počkejte.
Ne, ne. Tudy.
Počkejte. Počkejte.
Držte se dole.
Do prdele.
Blíží se stanice.
Do prdele.
Maxi!
Já se tím živím!
Za chvíli bude...
další zastávka.
Hej, Maxi.
Chlápek vleze v L.A. do metra a zemře.
Myslíš, že si toho někdo všimne?